‫"'מאיץ' פגש את מיסאקה 20001.‬
‫הילדה הזאת, 'פקודה אחרונה',‬
‫במוח שלה נכתבה תוכנה זדונית,‬
‫בידי חוקר בשם אאו אמאי.‬
‫אם התוכנה תופעל,‬
‫כמעט 10,000 "אחיות" יתקפו באופן אקראי.‬
‫אז מה תעשה, 'מאיץ'?‬
‫אז אני לא אופיע גם בפרק הזה?!"‬
‫- קוד וירוס -‬
‫"במקור היה לי גם שם אנושי.‬
‫היו שני סימנים בשם המשפחה שלי,‬ ‫ושלושה בפרטי.‬
‫זה לא היה שם נדיר.‬
‫שטויות!‬
‫"זמן ההפעלה הצפוי של הווירוס‬
‫הוא הלילה בחצות, ה-1 בספטמבר.‬
‫אם הוא יופעל,‬
‫כל 'האחיות' יידבקו בו וייצאו מכלל שליטה.‬
‫ואז איש כבר לא יוכל לעצור זאת."‬
‫אה? גבר בחלוק לבן?‬
‫אה... כן.‬
‫הוא אמר שהוא קרוב שלה,‬
‫אז נתתי לו לקחת אותה.‬
‫זה נשמע לך מוכר?‬
‫כבר אין מה לעשות.‬
‫מה אמרת?‬
‫היי, הווירוס אמור להפעיל את עצמו, נכון?‬
‫אז למה הוא צריך את הילדה הזאת?‬
‫באמת שאני לא יודעת.‬
‫יכול להיות שהוא כבר יצא מהעיר?‬
‫יש הרבה ארגונים שיכולים להסתיר אותו, נכון?‬
‫מסתבר שמישהו פרץ לאקדמי סיטי מבעד לאבטחה.‬
‫קוד האבטחה היה כתום היום אחר הצהריים.‬
‫כרגע הוא אדום.‬
‫התנועה לתוך אקדמי סיטי וממנה נחסמה.‬
‫אמאי אמור להיות בעיר עדיין.‬
‫אולי הוא בבית של מכר שלו?‬
‫ספק אם היו לו מכרים אי פעם.‬
‫נראה שהוא לוזר ממש כמוני.‬
‫הוא צבר חוב די גדול‬ ‫מאז סגירתו של מרכז המחקר.‬
‫כמו שאומרים, "אין כסף, אין חברים".‬
‫אז הוא בטח נמצא איפשהו כאן בעיר.‬
‫קל יותר לחזות מה אנשים יעשו‬ ‫כאשר הם מאבדים את חופש הפעולה.‬
‫רגע, אתה אומר ש...?‬
‫- הכניסה אסורה -‬
‫לעזאזל! בקצב הזה...‬
‫בבקשה, רק עוד קצת זמן...‬
‫בבקשה, תחזיקי מעמד עד שהווירוס יופעל!‬
‫טוב, אז מה אעשה?‬
‫תירגע, איש זקן. זה לא מכובד.‬
‫יושיקאווה?‬
‫כן. הילדה אצלי. מה?‬
‫היי. על הפנים של הילדה‬ ‫יש משהו שנראה כמו אלקטרודה.‬
‫זאת כנראה ערכת הבדיקה הגופנית ל"אחיות".‬
‫מה זה "קצב פעולת בי.סי"?‬
‫זה "קצב פעולת תאי המוח".‬
‫בי.סי זה קיצור של "תאי מוח".‬
‫קצב הפעולה של תאי המוח?‬
‫היי, אנחנו לא יכולים להיפטר מהווירוס‬ ‫בעזרת המכונה הזאת?‬
‫ייקח זמן לקחת אותה מכאן אליכם.‬
‫אי אפשר.‬
‫יש צורך באינקובטור מיוחד ובציוד למידה,‬
‫כדי לדרוס אותו.‬
‫אה? כרגע את...?‬
‫כן. אני נוסעת אליך ברגע זה ממש.‬
‫חשבתי שזה יהיה מהיר יותר‬
‫מאשר לחכות שתחזור למתקן.‬
‫כבר סיימת לנתח את קוד הווירוס?‬
‫לדעתי, כ-80 אחוזים נותחו כבר.‬
‫נספיק לסיים עד חצות.‬
‫אלוהים, את כזאת טרחה...‬
‫ילדה ארורה.‬
‫מי... סא...‬
‫מיסא... קאמיסה...‬
‫מיסאמיסאמיסא...‬
‫- אזהרה! -‬
‫היי, יושיקאווה, מה קורה?‬
‫תשתוק רגע!‬
‫כמו שחשבתי.‬
‫מה זה? מה קורה?‬
‫זה קוד הווירוס.‬
‫הוא מתכונן להפעלה.‬
‫למרות שעדיין נותרו ארבע שעות עד למועד.‬
‫אולי קיבלנו מידע שגוי?‬
‫- קצב פעולת בי.סי -‬
‫- אזהרה‬ ‫קוד שגיאה -‬
‫תקשיב, "מאיץ"!‬
‫אל תתייאש עדיין.‬
‫אתה חייב לעשות משהו.‬
‫את אומרת שעדיין יש דרך?‬
‫לפני שהווירוס ישודר לרשת המיסאקה,‬
‫הוא יומר לפקודה מגבוה,‬
‫ש"האחיות" לא יוכלו להתנגד לה.‬
‫זה ייקח כעשר דקות.‬
‫עכשיו אתה מבין, כן?‬
‫יש רק דבר אחד שאתה יכול לעשות.‬
‫לטהר את "פקודה אחרונה".‬
‫להגן על העולם בזה שתהרוג את הילדה.‬
‫לעזאזל!‬
‫למרות שאני הכי חזק,‬
‫הכישרון שלי‬ ‫הוא רק להפוך את כיוונם של כוחות.‬
‫הוא משמש רק להריגה.‬
‫לא עולה בדעתי שום דבר‬
‫חוץ מאשר לגעת בעור,‬
‫ולהפוך את זרימת הדם והביו-חשמל...‬
‫"רגע. מה העניין? מה מציק לי?‬
‫תחשוב.‬
‫ביו-חשמל. היפוך זרימה.‬
‫במקל הזיכרון הזה נמצאים...‬
‫נתוני האישיות הלא שלמה של הילדה הזאת,‬ ‫'פקודה אחרונה'".‬
‫היי.‬
‫אם נוכל לשלוט באות החשמלי שבמוח שלה,‬
‫אולי נוכל גם לשנות את נתוני האישיות?‬
‫מה אתה אומר?‬
‫אתה רציני?‬ ‫אתה תשתמש בעצמך בתור בציוד הלמידה?‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-לא נראה לי שזה בלתי אפשרי.‬
‫אם אני יכול להפוך משהו, לא מפתיע...‬
‫שאני יכול לשנות אותו.‬
‫גם אם תוכל לבצע שינויים‬ ‫במוחה של "פקודה אחרונה" עם הכישרון שלך,‬
‫יהיה בלתי אפשרי להיפטר מהווירוס לגמרי.‬
‫אם תיכשל, יהיו הרבה קורבנות פרט ל"אחיות".‬
‫כדי להימנע מכך,‬
‫אנחנו חייבים להיפטר מ"פקודה אחרונה".‬
‫או שאתה אומר שאתה יכול להכין חיסון?‬
‫היי! אתה מקשיב?‬
‫אני מסוגל לעשות את זה. מי נראה לך שאני?‬
‫אני צריך רק לבצע השוואה‬
‫עם הנתונים שלפני הזיהום‬ ‫ולמחוק את הנתונים העודפים, נכון?‬
‫זה קל!‬
‫אני מתחיל.‬
‫אוי, ילדה ארורה.‬
‫אני משתדל מאוד.‬
‫אל תגידי לי שאת לא יכולה!‬
‫השוואה עם הנתונים שלפני הזיהום.‬
‫מספר שורות הקוד, 357,081.‬
‫אם אני אמחק את כל השורות עם הווירוס,‬
‫הילדה הזאת תוחזר למצב שבו הייתה לפני שבוע.‬
‫המצב שלפני שנפגשנו.‬
‫בצע פקודה.‬
‫מחיקה!‬
‫מחיקה...‬
‫קוד סי, איי, איי, אי, בי.‬
‫התנגדות, אם, אף.‬
‫ניתוב מאיי אל וו, וי, 7, אי, 8.‬
‫משורת קוד 8 עד 72...‬
‫"מספר שורות הקוד שנותרו, 173,592."‬
‫די, אן, סי, או, איי, אי, סי, או,‬
‫איי, 8, 9, 0...‬
‫"מעניין מה אנחנו מוחקים ביחד עם הווירוס."‬
‫איי, אי...‬
‫מה זה משנה כבר?‬
‫"שכחת? זה למען הילדה הזאת."‬
‫מספר שורות הקוד שנותרו, 23,891.‬
‫נותרו עשר שניות.‬
‫זה קל!‬
‫אל... תתערב!‬
‫"אין מצב!‬
‫אני מבצע עבודה‬ ‫בדיוק של מיקרוסקופ אלקטרונים.‬
‫לא נותרה לי מספיק יכולת חישוב‬ ‫בשביל לבצע היפוך כיוון.‬
‫אם אני ארים את היד שלי מהילדה הזאת‬
‫ואחזיר לי את יכולת ההיפוך...‬
‫אפילו נשק גרעיני, או כל דבר אחר,‬ ‫לא יוכל להשאיר עליי שריטה.‬
‫הייתי נאיבי מדי.‬
‫לחשוב שאזכה בהתחלה חדשה‬ ‫אם רק אציל מישהו..."‬
‫הוא מת?‬
‫הוא מת, כן?‬
‫איך זה שאני חי?‬
‫שגיאה. יציאה.‬
‫שורות קוד 000001‬
‫עד 357081.‬
‫בגלל הפעלה לא נכונה,‬ ‫הייתה הפרעה בהעברת הפקודה.‬
‫דגימה 20001 תפסיק לשדר‬
‫ותתעורר כעת.‬
‫הפרעה?‬
‫תתעורר?‬
‫זה... נכשל?‬
‫למה?‬
‫אני מבין.‬
‫אתה השתמשת בהיפוך על הקליע‬ ‫רגע לפני שהוא פגע במוח שלך.‬
‫נכון?!‬
‫מה נראה לך שאתה עושה?‬
‫מאוחר מדי בשביל מישהו כמוך...‬
‫אני יודע.‬
‫זה ממש טיפשי,‬
‫שחלאה כמוני...‬
‫יחשוב להציל מישהו עכשיו.‬
‫אלוהים. אני כזה נאיבי.‬
‫זה עושה לי צמרמורת.‬
‫מצד שני, הילדה הזאת לא קשורה בזה!‬
‫נכון שהרגתי 10,000 "אחיות".‬
‫זה לא אומר שאני יכול לעמוד מן הצד‬ ‫ולראות איך ה-10,000 הנותרות..‬
‫כן, אני יודע שאלו רק מילים יפות.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫לא חשוב עד לאן התדרדרתי,‬
‫לא חשוב מהן הסיבות,‬
‫הן לא מצדיקות את זה שהיא תמות!‬
‫היפוך הכיוון... לא פעל?‬
‫בסופו של דבר,‬
‫לא היה לך הכוח לסיים את זה כמו גיבור,‬ ‫נכון?‬
‫אפשר להבין את זה.‬
‫אנשים כמונו... כולנו כאלה.‬
‫זה פשוט ככה.‬
‫יושיקאווה.‬
‫קיקיו...‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני רכרוכית בכל מצב.‬
‫אני רכרוכית, לא עדינה.‬
‫לא הייתי אמיצה מספיק בשביל להרוג אותך מיד,‬ ‫אבל לא יכולתי פשוט לוותר לך.‬
‫הארכת הכאב באופן לא נחוץ‬
‫הייתה החלטה אכזרית ברכרוכיותה, אולי.‬
‫הבנתי מה קורה כאן רק לפי מה ששמעתי בטלפון,‬
‫אבל לא נראה שיש תוהו ובוהו בחוץ.‬
‫אתה לא צריך לדאוג לו.‬
‫אני מכירה רופא מיוחד במינו.‬
‫הוא לא סמכותי, כי הוא נראה כמו צפרדע.‬
‫אבל רשמית, קוראים לו "המחזיר מגן עדן".‬
‫הוא יטפל בזה עם הכישרון שלו.‬
‫למה?! אני לא מבין!‬
‫בשביל אופי כמו שלך,‬ ‫שמאפשר רק לשקול סיכונים לעומת סיכויים,‬
‫זאת החלטה לא אפשרית!‬
‫אני...‬
‫לא רציתי להיות חוקרת כפי שאני עכשיו,‬ ‫למען האמת.‬
‫רציתי להיות מורה בבית ספר.‬
‫לא לעסוק בעבודה מעונבת, כמו חוקרת או מרצה.‬
‫אני רציתי להיות...‬
‫מורה עדינה.‬
‫כזאת שזוכרת את פניהם של כל התלמידים,‬
‫שפונים אליה אם יש בעיות,‬
‫שמחייכת חיוך חמים מבלי לבקש דבר בתמורה,‬
‫ושצוחקים עליה‬ ‫כשרואים אותה בוכה בטקס הסיום.‬
‫רציתי להיות מורה עדינה כזאת.‬
‫אני בטח עדיין חושבת בצורה הזאת.‬
‫רציתי לעשות משהו עדין, לא רכרוכי, רק הפעם.‬
‫רציתי להתנהג כמו מורה שעושה מאמץ‬
‫ולו רק בשביל תלמיד אחד.‬
‫זה נגמר, אאו אמאי.‬
‫אתה פוחד למות לבד, נכון?‬
‫אז קח אותי איתך.‬
‫אני לעולם לא ארשה לך לפגוע בילדים.‬
‫אני נשבעת בשם העדינות שהייתה בגוף הזה פעם.‬
‫העדינות לא הולמת אותך כמו שחשבתי.‬
‫אלא דווקא... כוח.‬
‫שרדתי, נכון?‬
‫ברור!‬
‫מי נראה לך שניתח אותך?‬
‫ראשית, בטח קיבלתי כדור בלב מטווח אפס.‬
‫ליתר דיוק, זה היה העורק הראשי שיוצא מהלב.‬
‫כך או כך, היית אמורה למות על המקום.‬
‫את צריכה להודות לצעיר ההוא.‬
‫לצעיר ההוא הייתה היכולת לשלוט בזרימת הדם,‬ ‫או משהו כזה.‬
‫זה כאילו שהיה לו צינור לא נראה,‬
‫והוא דאג לכך שהדם שלך יזרום‬
‫בין שני הקצוות הקרועים של העורק‬ ‫בלי לאבד אף טיפה.‬
‫עד שנכנסת לחדר הניתוח,‬
‫הוא המשיך להשתמש ביכולתו,‬ ‫גם במצב של חוסר הכרה.‬
‫וגם הניתוח שלו מאתגר.‬
‫נראה שיש לו נזק‬ ‫באונה הקדמית ובאזור שסביבה.‬
‫יכולות הדיבור והחישוב.‬
‫הן יושפעו מזה.‬
‫יכולת החישוב?!‬
‫אז הכישרון שלו...‬
‫זאת לא תהיה בעיה.‬
‫הפילוסופיה שלי היא לטפל בבלתי אפשרי.‬
‫אין לי ספק שאצליח להשיב לו‬ ‫את יכולות הדיבור והחישוב.‬
‫ויהי מה.‬
‫מסתבר שיצרת דברים שלא ייאמנו.‬
‫אני אנצל את זה.‬
‫אם אחבר 10,000 מוחות,‬
‫סביר שהם יוכלו להשלים את החסר‬ ‫בדיבור ובחישוב של אדם אחד.‬
‫רשת המיסאקה... מה עם "פקודה אחרונה"?‬
‫את לא צריכה לדאוג לילדה הזאת.‬
‫יש לנו ילדים כמותה גם כאן.‬
‫טוב, אני אלך עכשיו... אבל מה את תעשי?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫מסתבר שבדרגים הגבוהים שמעו על המקרה הזה.‬
‫מרכז המחקר נסגר‬
‫והניסוי בוטל לגמרי.‬
‫כלומר שפיטרו אותך.‬
‫באמת?‬
‫אז אני כבר לא יכולה להתפרנס ממחקר.‬
‫יש דרכים אחרות. הרבה דרכים.‬
‫היי! בבקשה.‬
‫בבקשה, תציל אותו.‬
‫אם לא תצליח, אני לא אסלח לך!‬
‫אל מי נראה לך שאת מדברת?‬
‫זה שדה הקרב שלי שם.‬
‫ואני אחזור משדה הקרב שלי, ויהי מה.‬
‫עם המטופל שתמיד נלחם לבדו.‬
‫"אני האדם שהרג כמעט 10,000 אחיות!‬
‫איך נבל כמוני יכול להציל מישהו?"‬
‫אתה יודע מה?‬
‫כל הכבוד...‬
‫ילד.‬
‫ביום הראשון של הסמסטר השני‬ ‫מסתננת סוכנת לאקדמי סיטי.‬
‫ויש גם תלמידה חדשה ומסתורית!‬
‫רובע דמיוני? מה זה?‬
‫הפרק הבא, "זהות עלומה".‬
‫כשמדע פוגש בקסם... הסיפור מתחיל!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬